HETKEN HULLUUS
Kylläpä täällä on rakennettu. -Niin on.
Onneksi on separatistit. Ilman heitä tämä olisi yksi hotellihelvetti.
Tunnetko heitä? -Kaikki me tunnemme.
Isä. Onko vielä pitkä matka? -Ei.
Tätä tietä sotkin pyörällä kouluun joka päivä.
Sain odottaa viisi vuotta ennen kuin isä osti sen pyörän. Viisi vuotta!
Se oli taivaallinen päivä. Olin niin ylpeä.
Pyöräilin kylään, mäkeä ylös, torin ympäri, alas ja ylös taas.
Ja taas torin ympäri. -Oletko huomannut?
Ymmärrän.
Kannetaan laukut saman tien. -Ollaanko perillä?
Isä, otatko laukkuni? -Älä luule.
Et ole reilu.
Sinulla oli onnellinen lapsuus. -Se riippuu paljon vanhemmista.
Meri on kaukana. -Kaikki on kaukana.
Tämä kyllä herättää tunteita.
Mennäänkö yläkertaan? -Jep.
Charmi on säilynyt.-Siivosin sentään perunkirjoitusta tehdessä.
Isä vain kulki keittiön ja makuuhuoneen väliä kuin rotta.
Katsokaas tätä. Eikö ole aivan mahtavaa?
Mitä me oikein Pariisissa teemme? -Totta puhut.
Tuo villisian pää on aika kuumottava. En voi jäädä tänne.
Eikä kenttää. Tosi kiva. -Älkää nyt olko noin teinejä.
Tuo hommeli seinällä on niin... -Mitä?
Mitä "kuumottava" on oikeasti? -Pelottava.
Onko se sinusta pelottava? -Ei, mutta tuo tuolla takanasi on.
Minä tykkään aseista. -Ehta korsikalainen. Katsokaa.
Sain sen isältä 14-vuotiaana. -Kuinka se ladataan?
Patruunat tuonne. -Opetat tyttäresi käyttämään aseita.
Pelottaako?
Vielä yhdet portaat. -Tosi ällöttävän pölyistä.
Ja ihan sikakuuma.
Tämä taitaa olla...
Kivan kamala. Voi ahdistus. -Nasta mesta.
Isä!
Täällä on rotta! Minä en täällä nuku. Nyt saa riittää.
Sehän on kuollut. -Ja ällö. Niitä varmaan vilisee täällä.
Tosi öklöä. -Täytyy vain hävittää ne.
Tapammeko Rottatouillen perheen? -Miksi emme? Mitä nyt?
Varo, se puree. Ruoka on valmista. -Hölmö!
Onko kenttää, Marie? -Ei. Alkaa riipiä tämä paikka.
Ei kenttää, ei wifiä, ei telkkaria. -Te vain murjotatte. Ei voi olla totta.
Katsokaa ulos. Kaunis ilma, meri korsikalaisia ja villisikoja.
Ja korsikalaista makkaraa riittää! Vauhtia nyt!
Oletteko mukana? Yy, kaa, koo.
Eläköön Korsika!
Soitin äidillesi. Hän ei vastaa. -Löysitkö kenttää?
Vaarin haudalla on. -Ihanaa.
Onko teillä hauta pihamaalla? -On, koko perheelle.
Sori, Antoine. Ensin rotta ja sitten hauta. Ei voi pahemmin kuumottaa.
Älä viitsi. -Me kunnioitamme vanhempiamme.
Et sinä isääsi kunnioittanut.
En kyllä pitänyt hänestä, mutta kunnioitin silti.
Tuo on kaameaa. Ne ovat esi-isiäsi. -Eivät ne kuolleista nouse.
Entä jos se tuottaa huonoa onnea? -Muualla ei ole kenttää.
Toimiiko jakaminen? -Joo, olen Facebookissa nyt.
Otetaan zombiekuva haudalla ja postataan se.
Odota. Haen Rottatouillen. -Anna olla. Odota...
Tuliko hyvä? -Sikahyvä. Pane seinälle.
Tietty. Hitsi! Romain on Korsikalla. -Ihan tosi?
Katso.-Se on muuttanut statuksen sinkuksi. Lähetän sille viestin.
Oletko tosissasi? -No olen.
Hei, juoppolalli. -Terve.
Saadaanko me mennä illalla ulos? -Kenen kanssa ja minne?
Kavereitten. -Ethän sinä tunne täältä ketään.
Näin Facebookista, että lähellä on kavereita. Ne hakee meidät.
Facebookissa? -Niin. Ne hakee meidät skoottereilla.
Ei skoottereita. -Olen samaa mieltä.
Voi vittu. Me ollaan jo isoja.-Älä kiroile. Skootterit ovat vaarallisia.
Hiukkako liioittelet. -Koska ajattelitte tulla kotiin?
Se on teistä kiinni. -Keskiyöllä.
Keskiyöllä. Ei me mitään pentuja olla. -Viimeistään 01.30. Tilaan taksin.
Senkin jenkit. Kuinka sanotaan? -Kiitos, isukki.
Sillä lailla.
Kiitos, pappa. -Ei, hän on pappa.
Marion, minä tässä. Talolla ei ole kenttää, joten nyt on vaikea tavoittaa.
Lähetä tekstari, jos kuulet tämän. Tekstari toimii, välillä.
Siinä kaikki, soitan taas. Louna voi hyvin.
Anteeksi, että suutuin. Tämä vain on ensimmäinen loma ilman sinua.
Onko ketään kotona? -Meillä on ikävä. Minulla on.
Kuullaan, toivon mukaan.
Antoine!
Terve. -Antoine, muistatko minut?
Tietenkin muistan. -Kuka tuo on?
Sinä sitten palasit. -Naapuri kai.
Olet myöhässä, siis isäsi suhteen. Hän oli kyllä hankala tapaus.
Muistatko, kun käytiin metsällä hänen kanssaan?-Toki.
Istuit harteillani ja häpesit, kun pienet pallisi kilkkuivat niskaani vasten.
Onko hän tyttäresi? -Tuo ruskeatukkainen. Louna.
Aikamoinen katseenvangitsija. -Pelkkä lapsi vielä.
Ennen tuossa iässä oltiin naimisissa. -Marie on ystäväni Laurentin tytär.
Hei. -Eikö ole naisväkeä siivoamassa?
Vaimoni tulee huomenna. -Tuleeko?
Miten sinun vaimosi voi?
Kuoli kaksi viikkoa isäsi jälkeen.
Et tullut hautajaisiin. -Töitä, töitä.
Niinpä, töitä. -Mikä koiran nimi on?
Sokeripala.
Naiseni sanoo niin. Otin sen nuoren arabitytön takaisin.
Arabinaiset ovat hyviä. Kilttejä. -Ovat hyviä laittamaan kuskusta.
Eivätkä ole hyviä vain siinä. Tule, Sokeripala. Mennään.
Ihan megarasisti. Millaiseen sävyyn hän sanoi "arabityttö".
Se tarkoittaa vain, että hän on Pohjois-Afrikasta. Suoraa puhetta.
Chillaa, isä. -Skitso.
Onhan se hullua. Sillä oli vielä kaksi päivää sitten tyttöystävä.
Romain on niin lapsellinen.
Vanhempi kuin sinä. -Ei henkisesti.
No, onhan Romain ihan fiksu. -Fiksu? Hakkaa aina pleikkaria.
Parempiakin on. -Kuten?
Joku, jonka kanssa voi puhua.
Jolta oppii jotain. On seksikäs, hauska, kiva ja älykäs.
Me ollaan lomalla. Ei me naimisiin mennä.
Miksette? Se on mun unelma.
Ihan tosi. Tavata joku, ja elää sen kanssa koko loppuelämä.
Lopeta! -Sairasta. Lounan ihmemaa.
"Haluan tavata pojan ja olla sen kanssa koko elämän."
Älä. Lopeta!
Heidän pitää palata puoli kaksi. -Mutta en hae heitä mistään klubista.
Ei tietenkään. -Ettehän te yökerhoon mene?
Ei. -Ei yökerhoja.
Me mennään rannalle. -Soittakaa Angelle, jos tulee jotain.
Mitään ei tapahdu, isä. -Viimeistään puoli kaksi.
Selvä. Nähdään.
Jos ette ole ajoissa kotona, tiedätte mitä tapahtuu.
No mitä?
Menkää. Pitäkää hauskaa.
Joskus rasittavia, mutta suloisia. -Niin. Olemme onnekkaita.
Isäsi on tosi cooli. -Toisin kuin omasi.
Joudun ensi kertaa vaihtamaan kuteet autossa.
Hän kertoo sen ensin äidilleen. -Ja hän muka kertoo sinulle? Naiivia.
Äidit ja tyttäret ovat näin läheisiä.
Miehenä olet aina muukalainen. Avaruusolio, johon ei voi luottaa.
Puhutko seksistä tyttäresi kanssa? -Puhun.
Mitä sanot hänelle?-En mene yksityiskohtiin. Annan neuvoja.
Pitäisikö puhua ehkäisystä ja e-pillereistä?
Ei niistä, vaan kondomeista.
Vaaroista, taudeista, suojaseksistä. Isän on suojeltava tytärtään.
Se on niin noloa. Pitäisikö oikein ostaa kondomeja hänelle?
Miksei? -Se on naisten tehtävä.
Miksi edes puhumme tästä? Louna on vasta lapsi.
...kaa, koo!
Ällöttävää.
Siitäs saitte. -Me voitettiin.
Siitäs saitte. -Ei, me voitettiin.
Me ollaan parhaita. -Anna olla.
Lopeta.
Kaduttaako ero?
Kyllä. Eikä vähiten Marien vuoksi.
Lapset saavat aina kärsiä eniten.
Ei Marie näytä kärsivän.
Ei, mutta ei hän hyvin voi. Aina siitä traumoja jää.
Ja omastakin puolestani. Sitä rakentaa suhdetta ihmiseen-
ja sitten onkin lopulta yksin. Se on surullista.
Löydät pian jonkun toisen. -En minä sitä kaipaa.
Luulet vain, mutta sitä kaipaa kaikkein eniten.
Niinkö? -Siltä vaikuttaa.
Katso.
Pidä tätä. -En ole orjasi.
Odota. Louna! Tule. Otetaan kuva.
Ota meistä kuva. -Selvä. Miten tämä toimii?
Odota vielä. -Ota video.
Ei, kuva on ihan hyvä. -Video.
Olette upeita. -Näinkö?
Louna, kivat vaaleanpunaiset pikkarit. -Ne on punaiset.
Louna, näytä tissiä. -Työnnä kieli ulos.
Näytetäänkö me kuolleilta? -Hienoa.
Marie. Jos olet kuollut, voimme panna.-Pane kaveriasi, minä kuvaan.
Jep. Nähtiin sen perse. Bravo, madame! Hienoa.
Missä he oikein ovat? -Rauhoitu.
Näitkö mitä kello on? "Rauhoitu?" En pidä petoksesta.
Nyt liioittelet. Ei hän sinua ole pettänyt.
Nyt he tulevat. Odota.
Skootterilla.
Nähdään huomenna. Heippa, Théo! -Joo, huomiseen.
Odota nyt. -Nyt tulee haukut.
Emme kai häiritse? -Ei pitänyt tulla skootterilla.
Ja ilman kypärää. -Sanoin sen sata kertaa.
Älä nyt, pappa. -Ja mikä asu tuo on?
Se on... -Olette vielä kännissäkin.
Ei olla yhtään. -Olettepas.
En minä ole kännissä. Katso.
Minä tuen. -Nyt riittää.
Katsokaa. Hetki. -Menkää huoneeseenne.
Nämä kivet on hankalia. -Menkää nyt vain.
Huomenna ette pääse melomaan.
Tämä on Rakastavaisten putous. Mennään pareittain. Kenen vuoro?
Mene sinä ensin.
Tule kanssani, Louna. -Ei, tämä on Rakastavaisten putous.
Etkö rakasta isääsi? -Joo, mutta olet isäni.
On täällä hemmetin kaunista. -No niin, Louna. Nyt mennään.
Antaa mennä. Hyvä. Oikea asento. Työntäkää jaloilla.
Hemmetti. -Hyvin menee.
Oikein hyvä. Hyvin menee. Katso minne asetat jalkasi.
Jokin napsahti. Ei tunnu hyvältä. -Varo, tässä voi olla liukasta.
Minä liukastun. -Kaikki hyvin.
Olethan takanani? -Olen, olen.
Ihan rauhallisesti. Minä olen tässä.
Katso minua. Katso silmiin. Ei mitään hätää.
Jatketaan. Rauhallisesti.
Olen tässä. Rentoudu. Sujuuko? -Ei!
Haluatko sinä? -Joo.
Minä en.
Pidätkö kiinni minusta? -Juu, ei hätää. Vähän vielä. Noin!
Perillä ollaan!
Hitto.
Olit tosi hyvä. Teit vaikutuksen.
"Tauko" merkitsee siis lomailua omilla tahoillamme? Selvä.
Kiitos. -Ei sitä yleensä niin määritellä.
Ole hyvä.
Ja mikä juttu tämä Ibizan matka on?
Olit jo suunnitellut sitä ystäväsi kanssa minun selkäni takana-
kun minä pidän huolta Lounasta kuolleen isäni talossa. Kiitoksia vain.
Mitä?
Hyvä ajoitus.
Ai liioittelen? Oletko täällä vai et? No niin. En huuda, minä selitän.
Vain tämä ilta. Rakastan täysikuuta.
Ette olisi huijanneet meitä eilen. Tulitte kännissä ja niissä asuissa...
Älä viitsi. Sitten ollaan kolme päivää kotona.
Siellä on kaikki hyvät DJ:t. DJ Snake ja 2 000 ihmistä.
Ei yhtään rauhoita. -Mariekin pääsee. Tosi mälsää.
Laurent, saako Marie mennä? -Hän on täysi-ikäinen.
Sinä et ole. -Olen 8 kuukauden päästä.
8 kuukauden päästäkin on täysikuu.
Kai olet samaa mieltä? -En.
Saan koko ajan tämän epäkiitollisen roolin.-Katsos, kuka tuolla on.
Eikö hän flirttaillut sinulle laivalla?
Tosi nätti. -Tosi nätti kreppimyyjä.
Louna. Tule. Suostun, jos Laurent saa tulla mukaanne.
Ihan tosi? -Juu.
Kiitos, isä. Kiitos. Ihanaa.
Joudunko sietämään DJ Snakea?
Muuten he ovat taas skootterin kyydissä rannalla. Jotain rajaa.
Ota auto. Minä pärjään. -Uhriudutko nyt kaiken lisäksi?
Tekopyhä tyyppi.
Siistiä. -Ihan mieletöntä.
Vaude.
Lähdetään. Ihan kamalaa. -Saisinko 20 euroa, isä?
Tässä. Älkää vetäkö kännejä. -Ei se onnistu 20 eurolla.
Nähdään tässä tunnin päästä. -Tunti vain?
Ei mennä kotiin. Katson vain, ettette ole humalassa.
Selvä. Mennään.
Lakkaa seuraamasta minua. Soitan poliisille.-Sinä seuraat minua.
Miten niin? -Olet pyörinyt täällä jo 10 minuuttia.
En osannut päättää otanko hillo-vai suklaatäytteen.
Pidät siis makeasta? -Kyllä.
Miksi seksikkäimmät miehet eivät koskaan tule puhumaan?
Ajattelin juuri: "Juon tämän ja käyn hänen kimppuunsa."
Saisinko kaksi gintonicia? -Kiitos.
Oletko täällä yksin? -En.
Olen vahtimassa tytärtäni.
Paljonko otat? -Riippuu vähän. Kiinnostaako?
Kyllä.
En kuullut.
Hei taas. -Tilasin samppanjaa.
Marie, minulla on asiaa. -Ei nyt.
Isäsi iskee jotain naista tuolla.
Hyvä niin. Saat peitellä jälkeni. Menen Romainin luo yöksi.
Hän on vanha, ruma ja rasittavan oloinen.
Entä sitten. Oletko tosissasi? -Mitä helvettiä. Häivy!
Mennään kotiin.-Vastahan me tulimme. Mene ystäviesi luo.
Ne on rasittavia. Kaverit rassaa. Jooko, Laurent.
Missä Marie? -Häntäkin rasittaa. Tule, Laurent!
En voi ajaa kotiin, olen juonut. -Tule nyt, kiltti.
Mennään, Laurent. -Hyvä on, hae hänet.
Minä haen.
Olen varma, että vielä suutelemme. Miksei siis heti?
Saman tien.
Sinulla on itsevarmuutta. -Olen varma sinunkin suhteesi.
En tunne sinua tarpeeksi. -Mitä tarkoitat?
Voit olla vaikka naimisissa, koska sinulla on vihkisormus.
Asia on niin, että meillä on vaimon kanssa sukset ristissä.
Ukkomiehen selitys. Mitä jos vaimosi suutelisi tuntematonta kahvilassa?
Ei vaimoni sellaista tekisi.-Ette usko vaimojen tekevän niin kuin te.
Minä tunnen hänet.
Vaimonne siis odottavat kiltisti kotona-
kun te iskette muita kahviloissa?
Isä, voinko mennä yökerhoon?
En voi ajaa. -Ei se mitään. Otetaan taksi.
Menetkö sinäkin sinne? -En jätä sinua tuossa tilassa.
Hyvä on, luotan sinuun. -Jee! Kiitos.
Tarjoatko drinkin? -Drinkin?
Niin.
Anteeksi. En huomannut sinun soittaneen. Missä olet?
Mitä sinä baarissa? Tajuan, ettet ole yksin. Kenen kanssa olet?
Mitä uusia ystäviä he ovat?
En minä vakoile. Vastaan yleensä, kun sinä kysyt.
Kerron silti. Söimme tyttöjen kanssa kreppejä, kun sinä roikut baarissa.
Koska tulet? Kysyin koska tulet.
En kuule. Ei kuulu enää.
Mitä hemmettiä. -Sinun muurisi. Villisikojen tekosia.
Villisiat saavat tällaista aikaan. -Ne haisevat elikot.
Voi helvetin possut.
Saatana.
Mennään uimaan. -Ei. Olen niin kännissä, että hukun.
Hupsis.
En yhtään selvennyt, mutta oli hyvä tanssia.
Se teki tosi hyvää. -Niin teki. Tuletko?
En. -Tulen nyt vain.
Ei, vesi on kylmää. -Älä leiki vanhusta.
Minä olen vanha. -Et ole.
Mitä sinä teet. Lopeta.
Tule nyt. On täysikuu ja kaikki. -Ei, minä...
Tanssinko sinulle vähän? -Älä...
Vain sinulle.
Lopeta jo. -Älä katso minua noin.
Miten? -Tule jo!
Nyt lopetat. -Nolottaako sinua?
Ei, mutta... -One life, man!
Mitä sinä teet, Louna? Lopeta nyt.
Tule jo. -Ei, olen tosissani.
Tule vain. Se tekee hyvää ja selvittää pääsi.
Tule, Laurent! Älä jätä minua yksin.
Ei, siellä on maneetteja. -Elämme vain kerran!
One life!
Ujosteletko, vai mikä on? Laurent! Laurent! Laurent!
Tule nyt! -Hyvä on.
Huomio! Laurent riisuutuu. Jee, jee!
Laurent riisuu kalsareilleen.
Laurent riisuu. Ihme kalsarit sinulla.
Ole hiljaa. Sain ne Marielta. -Tosi nolot.
Aiotko uida kalsareissa? -Sinulle en strippaa.
Ei kai sen ole väliä. Katso minua. -Pöh.
Riisu kalsarit. -Vedessä on ihanaa.
Lopeta. Lopeta nyt saatana. Oletko ihan sekaisin?
Anna olla nyt.
Mitä sinä teet? -Paleltaa.
Mitä helvettiä.
Et saisi tehdä noin, Louna.
Anteeksi. En tiedä mikä minuun meni. Oletko vihainen?
En, mutta et saisi... Noin ei vain tehdä.
Äiti soittelee koko ajan, ja minä en saa kertoa isälle. Olen ihan sekaisin.
Olen eksyksissä. -Odotas nyt.
Olen vähän eksynyt. -Tiedän. Anteeksi. En tajunnut.
Olisi pitänyt asettua sinun asemaasi, mutta olin niin yllättynyt.
Sinun kanssasi voi puhua. Sinä kuuntelet tuomitsematta.
En minä niin tarkoittanut. Mutta asetu sinä minun asemaani.
No juu. Mutta sinun kanssasi tuntuu ettei mitään pahaa voi tapahtua.
Viihdyn seurassasi. Entä sinä?
Viihdynhän minä. -Hitto, kun paleltaa.
Voi hemmetti. Tule.
Ei mitään hätää.
Mennäänkö?
Louna, lopeta. Louna, ei, ei, ei.
Ole siinä vain. -Käskin lopettaa. Ole kiltti.
Louna, lopeta jo. Mitä sinä teet? Lopeta.
Voi saatana.
Tämä on ensimmäinen kerta. -Mikä?
Ensimmäinen kerta...
Kun olen rakastunut.
Louna. -Ihanaa, kun sanot nimeni.
Hemmetin siat. -Mitä sinä puuhaat?
Helvetin villisiat rouskuttavat koko puutarhan ja isän haudan.
Kamalaa. -Niin on.
Missä Marie on? -Hän on...
Yökerhossa ystävien kanssa. -Yhtä sekoilua, kun en ole mukana.
Miksi noin sanot? -Olet ihan liian kiltti.
Älä nyt. -Olet sinä.
Hyvää yötä, metsästäjät.
Suukko. -Hyvää yötä.
No? -Mitä?
Millainen ilta oli? -Rasittava. Ihan tylsää.
Niin minullakin. -Tylsää.
Tuletko? -Tulen.
Kukkuu. -Lopeta.
Mikä?
Louna, se eilinen oli kamala erehdys.
Milloin tehdään se taas? -Ei, Louna, kuuntele.
Hei!
Kiva pyjama.
Saitko äidin kiinni? -Joo, eilen. Hän tulee pian.
Hei. Hei!
Korsika on ihana. Ilma, taivas ja aurinko.
Se on hauska kuulla.
Eikö olekin hyvä olla täällä yhdessä? -On.
Mikä on? Eikö Romainen kanssa onnistunut?
Onnistui. -No, kerro. Olitteko sängyssä?
Kuuluuko se sinulle? -Mikä nyt on? Oletko vihainen?
Onko jotain syytä olla? -Ei. Siksi en käsitäkään.
On myös juttuja, joita minä en tajua.
Jaa.
Kuten?
Kuten miksi sinulla on isän kalsarit?
Ovatko ne isäsi? Löysin ne sinun kamojesi joukosta.
Joopa joo.
30 volttia vähän täräyttää niitä.
220-voltin aita grillaa ne, mutta sitten niitä ei enää näy.
Otetaan se sitten. -Hetkinen. Eivät kai ne kuole?
Ei, mutta kärventyvät eivätkä enää tule paikalle.
Otetaanko sitten 220? -Se ei ole hyvä idea sinun pihallasi.
Mieti lapsia, eläimiä, naapurin koiraa. -Ne eivät minun silmilleni hypi.
Villisiat ovat kuin naiset. Sekoavat täysikuun aikaan.
Täysikuun aikaan maasta nousee matoja, joita ne rakastavat.
Kuten naiset. Niinhän naisetkin sekoavat.
Otetaan 220.
Mitä pyllyjä. Jos en olisi naimisissa... -Entä eilen?
Ei tapahtunut mitään. -Eikö hän halunnut?
Katso tuota mustissaan. Katso! Mustat bikinit.
Mikä pehva!
Oi, oi. Niitä ihan vilisee. Missä ne talvella ovat?
Istuvat toimistoissa. -Pariisissa niitä ei näe koskaan.
No? -Mitä no?
Miten villisikojen kanssa? -Grillaan ne 220 voltilla.
Isäni on psykopaatti. Voiteletko selkäni? En yllä sinne.
Minäkö? Pyydä isääsi. -Ei, minä luen.
Tässä. Voitele nyt.
Aurinkotuoli, jossa päivänvarjo. Aivan nerokas rannalla.
Minä ostan sellaisen. Sinistä, vihreää, punaista. Hienoa.
Tuoli Zen. Punainen, sininen, vihreä. Sääli, ettei ole keltaista.
Sillä lailla. Missä Marie on?
Tuolla. -Missä?
En ole mikään GPS.-Eikö hän puhu tuolla tuon idiootin kanssa?
Kuka hän on? Mitä tämä muka on? -Ei ole minun asiani.
Hän on paljon vanhempi. -Ei nyt niin.
Ainakin 20. -Ikäloppu.
Minä menen uimaan.
Sanoinko jotain tyhmää? -Odota minua!
Saanko uida yksin?
Uin mieluummin yksin. -Siellä suutelimme ensi kerran.
Tämä ei ole elokuvaa, vaan totta. Mene takaisin ja jätä minut rauhaan.
Odota! -Mitä?
Minä pissaan.
Huhuu?
Marie? Puhun sinulle. Tavataan meillä myöhemmin ja juodaan.
Häivy!
Taitettava kottikärry. Nerokasta. -Eikö mitään parempaa tekemistä ole.
Kuinka niin? -Hinnasto on toki hyvin tärkeä.
Louna. Unohda se eilinen, jooko? -Mitä sinä puhut?
Isäsi on paras ystäväni ja sinä olet alaikäinen.
Mehän rakastamme toisiamme. -En minä sinua rakasta, Louna.
Sanot noin. Mutta näin katseestasi, että rakastat.
Louna, helvetti sentään. Ei voi olla totta.
Ymmärrän, että haluat pitää taukoa. Mutta tämä Ibizan juttu menee yli.
Paskat minä siitä, että on hauska tanssia.
Olet vielä sen ämmän kanssa, joka ei pidä minusta.
Kuuntele. Lennä aamulla 07.40 Figariin. Tulen hake...
Sulki puhelun. Saatana. Lolo, olenko oikeassa vai väärässä?
Jaa-a.
Ibiza ei kuulosta hyvältä. -Rakastan häntä. Mitä minä teen?
Älä nyt.
Antoine, haluan vain sanoa...
Olet oikea ystävä.
Minne matka? -Entä sitten?
Ei tuota sävyä. Luuletko, että päästän sinut ulos joka ilta?
Olen peräti varma siitä. -Ei. Louna ja Antoine eivät mene.
Enkä minä ja sinä. -Sinulla onkin täällä kaikki tarvittava.
Mitä sinä tuolla tarkoitat? -Isänpäivänä antamani kalsarit.
Ne ovat huoneessani. Hyvää illanjatkoa, isä.
Saako hän mennä taas ulos? -Lupasi tulla aikaisin kotiin.
Sinä et mene minnekään. -Minä viihdyn täällä.
Mitä sinä täällä? Mene huoneeseesi. -Isä!
Ole hiljaa nyt. Lopeta.
Hyvä on, saat jäädä.
Saat jäädä, muttet koske minuun. Kuulitko? Lupaatko?
Lupaatko? -Joo.
Näpit irti.
Herää. Marie tulee.
Se oli niin ihanaa. -En ole koskenut sinuun.
Et, mutta nukkuminen yhdessä kuin pari oli ihanaa.
Emme ole pari. Mene huoneeseesi. -Minä olen huoneessani.
Ei. Olet minun huoneessani ja nyt menet omaasi.
Eikö olisi aika kertoa kaikille rakkaudestamme?
En rakasta sinua, Louna. -Ei siltä vaikuttanut rannalla.
Kiltti, mene huoneeseesi. -Vain, jos sanot rakastavasi minua.
Hän avaa oven.
Nousee rappuja ylös. -Lopeta. Rakastan sinua.
Mitä? -Rakastan sinua.
Ihan varma? Sano vielä. -Minä rakastan sinua.
Ja minä sinua. -Mene nyt.
Voi jumalauta.
Marie, minulla olisi puhuttavaa. -Ei nyt.
Se on tärkeää. -En halua kuulla.
Se koskee isääsi. -Ole hiljaa.
Taidan olla rakastunut häneen. -Voi vittu ole hiljaa!
Anna minun selittää. -Että sinä olet lutka ja hän perverssi?
Me rakastamme toisiamme. -Ole vaiti. Tajuatko, mitä tuo meinaa?
Miksi teet näin? -Koska rakastan sinua.
Voi helvetti.
Mitä sinä täällä teet? -Miltä näyttää?
Mikset nuku huoneessanne? -Kuulustelenko minä sinua?
Tämä ei vetele. -Mikä?
Mikä? -Tyttäresi on minulle hävytön.
Puhuu kuin koiralle. -Mitä hän puhuu?
Sama se. Hän on hävytön. Ellet sinä läksytä häntä, teen sen itse.
Ei, minä hoidan. Hän on vähän kärttyinen nyt. Ehkä kuukautiset.
Ei. En olisi ikinä antanut Lounan sanoa niin.
Minä teen sen, mutta odotetaan parempaa ajankohtaa.
Ei, nyt.
Haluatko munan?
Tiedätkö, mikä Marieta vaivaa?
Eikö äiti ole soittanut? -En saa kertoa.
Voi, Louna. -Soitti, mutten saa kertoa.
Mitä hän sanoi? -Ei mitään. Puhui teidän jutuista.
Mistä jutuista? -Teidän erostanne.
Se olikin uutta. Tämä on vain tauko.
Loma-aikaan? -Puhuiko hän erosta?
En tiedä, mutta hän on etsinyt minulle hyvää koulua.
Mitä ihmeen koulua?
Kai hän harkitsee asiaa. En tiedä.
Aikooko hän muuttaa? -Älä sotke minua teidän juttuihinne.
Louna, kuinka voit tehdä minulle näin?
Mitä ihmeen hullutusta tuo on? Se ei ole totta!
Onpas. En aio valehdella. -Miksi liittoudutte minua vastaan?
Emme liittoudu. Olemme aina olleet läheisiä. Eihän se ole uutta.
Olen pahoillani. Kuuntele minua. -Tiedätkö, mitä hän sanoi?
Ei, kuuntele minua. -Marion haluaa muuttaa.
Sehän on huippu... -Oletko sekaisin.
Ei, se on huippu... vakavaa. -Totta kai on.
Miksi hän haluaa muuttaa? -Hän saa kuulla kunniansa.
Eikö sinulla muuta sanottava ollut? -Ei. Sinä saat kertoa loput.
Okei.
100 euroa tunti? -Ei, puoli tuntia.
Pidätkö minua turistina? -Kiltti isä?
Yes! -Äitisi ei olisi suostunut.
Kiitos, isä. -Meillä ei käy kortti.
Ymmärrän.
Kiitos. Onko hänellä veneilykortti? -Ei.
Entä teillä? -Ei.
Sitten ei voi ajaa vesijetillä. -Kivan rasittava tyyppi.
Lolo? Onko sinulla venekortti? -On.
Ajaisitko hänen kanssaan? -Ei, ajattelin meloa vähän.
Isä. Kun oli täysikuu ja olin Laurentin kanssa...
Vaikka tyyni meri on kyllä kuin luotu vesijetille. Mennään.
Kiitä Loloa. -Kiitos, Lolo.
Kiitos.
Pysäytys tästä, ja kaasu... -Tiedämme, miten se toimii.
Tiesin, että siihen vaaditaan lupa. -Pidä kiinni, nyt mennään.
Kaikki hyvin? -Ei!
Mikä on? -Pysäytä.
Mikä on? -Seis!
Haluatko takaisin rannalle? -Pysäytä.
Eikö ole mahtavaa. -Ei!
Onpas. Ihan mieletöntä. -Ei!
Pysäytä.
En. -Putoan kyydistä.
Saako istua?
Johan sinä siinä olet. -Hei.
Hei, miten menee? -Hyvin.
Voidaanko puhua? -Jätän teidät rauhaan.
Vaikuttaa mukavalta pojalta. -Senkö tulit sanomaan?
Ei, haluan puhua kanssasi. Näen, että sinua painaa jokin.
Se oli tarkka huomio. -Voit puhua minulle-
tai lähettää isällesi viestin kauttani. -Sano, että hän on suuri ääliö.
Mikä sinua painaa? Äitikö?
Niin, äitipä hyvinkin. -Älä huoli, kyllä se järjestyy.
Minä olen tässä. Voit luottaa tukeeni.
Siinä. -Tuo käy sinulle kalliiksi.
Minun vuoroni. Hienoa. Kas siinä! -Hienoa.
Pelaa nyt. -Siistiä. Minä luovutan.
Isä, oletko muuten kuullut Amandinesta mitään?
Siitä on jo kauan kun puhuin hänen kanssaan.
Minä pidin hänestä. Hauska tyttö. -Kuka hän on?
Amandine, tuhmeliini... -Pelataanko vai ei? Kenen vuoro?
Sinun! -Ahaa. Kas siinä.
Sinähän voisit kutsua hänet tänne. -Miksi puhut Amandinesta?
Hän saattaisi ilahtua. -Hyvä on, minä ehdotan hänelle.
Kuljettajani tuli. Minä menen. -Et voi lähteä kesken pelin.
Joskus on paras, ettei tiedä kuinka tietyt asiat päättyvät.
Rasittava tapaus. Välillä kuin ilmetty äitinsä. Sinun vuorosi.
En halua pelata enää.-No, sitten menen soittamaan Marionille.
Kivoja tyyppejä.
Kuka se lutka on?
Kuka se huora on? -Rauhoitu. Ei kuulu sinulle.
En ole sinun tyttäresi. -Et ole vaimokaan.
Oletko varma?
Mitä?
Nyt riittää. -Tuo sattuu!
Se mitä silloin tapahtui ei tapahdu enää toiste.
Siitä onkin aikaa, kun viimeksi tulit viereeni nukkumaan.
Olen onneton, isä.
Asiat järjestyvät äidin kanssa. Puhuimme eilen.
Kyse ei ole äidistä. -Entä minusta?
Ei.
Voi, voi, voi. Kuulostaa sydänsuruilta.
Mitä on tapahtunut? -En tiedä, voinko kertoa.
Voit aina kertoa minulle kaiken. Annan usein hyviä neuvoja.
No?
Mitä on tapahtunut? -No...
Onko kyse jostain pojasta? Oliko tuo "kyllä"?
Oli. -No. Mitä tapahtuu?
Ei mitään. Ei enää. -Mutta jotain on sattunut?
Niin. -Oletko rakastunut?
Ihan kamalan. -Mitä tuohon sanoa.
Rakkaus on kaunista. Ja ei kai se niin totista ole?
Se siis on?
Et kai ole tehnyt mitään todella vakavaa? Meidän piti puhua ensin.
Pitäisikö lähettää tekstari, vai?
Just, just. Milloin se tapahtui? -Täällä.
Milloin? Täällä Korsikalla? -Niin.
Koska? -Nyt.
Miten niin nyt? -Puhun tunteista ja sinä vain kyselet.
Onko se joku Marien ystävä? -Ei se kuulu Marien jengiin.
Kuka se sitten on? -Ihan sama. Se on kuitenkin ohi.
Ohi? Vastahan se ehti alkaa. -Niin.
Te naitte ja sitten hän häipyi. Typerys!-Ei, hän on hyvä tyyppi.
Just. Räkänokka... minun tytärtäni ja hylkää heti. Onko sellainen hyvä?
Ei hän mikään räkänokka ole. -Eikö?
Ei. Hyvä tyyppi, vähän vanhempi. -20-vuotiaatkin ovat räkänokkia.
Hän ei ole 20. -Mitä?
Vähän vanhempi. -30? Melkein puolet sinua vanhempi.
Ei kai iällä ole väliä? -On. Kuinka vanha ja kuka?
Sinun ikäisesi, muttei idiootti. -Kuka se vanha pieru on?
Käyt hermoilleni! -Haluan tietää, kuka se on!
Äiti teki oikein häipyessään.
Olet sovinisti. Ajattelet vain itseäsi.
Etkö syö? -Olet surkimus.
Marie.
Louna, saanko tulla sisään? -Anna minun olla! Vihaan sinua.
Antoine, minun on saatava puhua. -Tule, tarvitsen raitista ilmaa.
Pitää vähän kävellä.
Minä tapan sen tyypin. -Älä nyt liioittele.
Tajuatko? Oma pieni tyttöni ja joku 45-vuotias äijä.
Voitko kuvitella?
Ei sitä voi edes kuvitella. Se on mahdotonta.
Minä tapan hänet.
Kertoiko hän, kuka se on? -Kyllä minä hänet vielä löydän.
Se ei ole helppoa. Korsika on iso.
Mutta silti ei. Ja sinä autat minua. -Mitä tarkoitat?
No että autat minua. -Mutta miten?
Tyttäresi varmaan tietää tyypin. -Marie ei pettäisi Lounaa.
Minä jututan häntä. -Ei, minä puhun hänelle.
Tai mene vaikka Lounan kanssa ulos. Hän pitää sinusta. Kyllä pitää.
Laita hänet puhumaan.
Pikkutytöt eivät osaa strategiaa. Tämän se tyyppi saa maksaa.
Onko tuo tehtävä kaikkien nähden? -Olin ihan yksin.
Älä puhu tuohon sävyyn. -Tai muuten?
Saat vielä nähdä!
Oletko tyytyväinen? Isäsi haluaa että etsin idiootin, joka koski sinuun.
Mikset vain kertonut, että se olit sinä?-Louna!
Olet liian pelkuri. Pelkäät isää.
Minäkö pelkäisin häntä? -Vahaa sitten bikinirajani.
Onkohan auton istuinten väliin jäänyt makkara.
Onko hyvä kirja?
Joo.
Kaikki hyvin? Pidätkö talosta?
Kyllä kai.
Mitä pidät Korsikasta? -Anna olla, en tiedä kuka se on.
En tiedä, ketä etsit.
Mutta Lounallahan on puhelin.
Vain sinä voit tehdä sen. -Ei. Hän tietää, että kerron sinulle.
Menkää ulos, hän tulee humalaan ja uskoutuu. Hän jumaloi sinua.
Minä pidän huolen Mariesta. -Hänellä on menoa illalla.
Helvetti! Kuinka saatat? Päästät hänet joka ilta ulos.
Minä otan lomalla rennosti. -Rajansa kaikella.
Moi! -Hei.
Katsotko laukkuni perään. Pelaan rantatennistä Théon kanssa.
Kiitos.
Noin. Tuletko?
Mitä sinä teet? Lopeta. Älä alennu moiseen.
Alennunpa. -Antoine, anna olla.
Se mies saa maksaa. On varmasti viestejä ja kuvia.
Saakeli. Se on koodisuojattu. -Niin tietenkin.
Hitto. Hänen syntymäpäivänsä? -Tai sinun, äidin, koiran.
Voi helvetti! -Lopeta jo.
Hänen äitinsä syntymäpäivä.
Vielä kaksi väärää koodia niin se lukkiutuu ja teille tulee riita.
Voi saatanan helvetti. -Pane se pois nyt.
Olisit tehnyt samoin minun sijassani. -En ikinä tonkisi toisen puhelinta.
Sellaista ei vain tehdä. -Helvetin helvetti.
Hyvä on. Kutsun hänet illalla ulos ja selvitän asian.
Mitä tekisinkään ilman sinua? -Älä nyt.
Onneksi olet täällä. Kiitos.
Mitä?-Kukaan ei piittaa, vaikka olemme pari.
Koska emme ole pari.
Minua luullaan sedäksi tai isäksi.
Ei, he näkevät että olemme yhdessä. Edes Facebookissa ei välitetä.
Hulluko olet? Laitoitko sen Facebookiin? Tänne se!
Miten se poistetaan. Ota se pois. Kuinka voit tehdä noin? Anna tänne.
Ei, minulla ei ole enää muuta. -Haluatko meidät pahaan pulaan?
Haluatko, että kerron totuuden? -En. Isäsi yritti tutkia puhelimesi.
Onneksi sinulla oli koodi. -Se hölmö. Koodi on tosi helppo.
Olen tosissani, Louna.
Isäsi aikoo tappaa tyypin, joka on koskenut sinuun.
Eli siis sinut.
Jos en olisi 17 ja isän tytär, voisitko rakastaa minua silloin?
Se ei kuulu tähän. -Haluan tietää.
Etkö halua olla kanssani minun takiani vai muiden takia?
Ei sinun takiasi. -Mitä tuhlausta.
Ei. Näin ei olisi pitänyt käydä. Louna.
Sovitaan, ettei tätä tapahtunut. -Olen kohta 18. Voin odottaa.
Tulet aina olemaan isin tyttö ja parhaan ystäväni tytär.
On hölmöä heittää onni hukkaan. -Niin se vain on.
On elettävä niin, että kuolinvuoteella on paljon muisteltavaa.
Sika oli täällä. Ammuin pimeässä ohi. -Ammuskelet pihalla. Oletko hullu?
Ne ovat täällä taas. -Entä sähköaita?
Ne tuhosivat sen. Ei mitään kunnioitusta.
Minä menen nukkumaan. -Oliko teillä kivaa?
Joo. Olisit tullut mukaan. Olisi tehnyt sinulle hyvää. Öitä.
Öitä. -Hyvää yötä, rakas.
No? -Älä tähtää minua.
Tiedän kyllä, mitä teen. -Niinkö? Katso itseäsi.
No? Kerro jo. -Jaa-a.
Hän valehtelee.
Hän oli niin allapäin aamulla, että sen on pakko johtua miehestä.
Ei välttämättä. Eikä vanhemmasta. Hän sanoi sen saadakseen huomiota.
Marie teki samoin, kun erosimme. -Minä en aio erota.
Niin, mutta eihän suhde oikein toimi. -Ei niin. Kertoiko hän nimeä?
Ei. -Kysyitkö? Millaisia?
Kysyin vaikka mitä. Älä painosta. En halunnut paljastua.
Vietitte yhdessä kolme tuntia etkä saanut mitään irti?
Pari johtolankaa on. -Mutta onko mitään käsitystä?
Pari johtolankaa. -Kuka se sitten voisi olla?
Minä veikkaisin...
Hetkinen.
Kannattaisi ehkä kysyä siltä DJ:ltä.
DJ:ltä? Se paskiainen.
Odota nyt. En sanonut, että se on hän.
Ne paskat. Luulevat olevansa muusikoita, kun soittavat levyjä.
Ja pikkutytöt ovat onnessaan. Se on se DJ. Saatanan paska.
En sanonut, että se on hän. -Hän se on!
Hän ei ole 40. -Onpas.
Korkeintaan 35.
Antoine.
Puhun huomenna vakavasti tyttäresi kanssa. Keksin keinon.
Lupaan kaivaa totuuden esiin. Tämä on ihan hakuammuntaa.
Se on suunnitelma huomiseksi. Mennään kotiin nyt.
Mennään. Antoine, lakkaa juomasta. Tulet naurettavaan känniin.
Ei se hän ole. -Kyllä varmasti on.
Ei ole. -Onpas.
Katso häntä. Nuori tykkää hänestä.
Hän ei näytä pervolta, joka paneskelee nuoria tyttöjä.
Saatana!
Senkin paska! Makasit tyttäreni.
Hulluko olet? Lopeta, Antoine. -En minä sitä tehnyt. Olen homo.
Onko se totta? -On. En tykkää tytöistä.
Olisit voinut kertoa aiemmin. -Ei se ole hän.
Sinä sanoit, että se on DJ. -Äkkiä nyt.
Itse sanoit niin. -Olet mahdoton. Lopeta.
Minä kysyin. Syytit DJ:tä. -Ei pidä paikkaansa.
On sinulla otsaa. Minäkö sen keksin? -Sanoin "ehkä".
Ei, syytit DJ:tä. -Rauhoitu jo.
Kun kysyin, sanoit DJ. -Olet seonnut. Ihan mahdoton.
Kysyin 20 kertaa. Sanoit DJ. -Sanoin "ehkä"!
Sanoit, että se oli DJ, kun kysyin oletko varma. 20 kertaa.
Lopeta jo!
Olet humalassa, etkä tiedä mitä teet.
Ai saatana!
Helvetin hölmöyksiä.
Et ole täysissä järjissäsi. -Minäkö tässä olen sekaisin nyt?
Oliko sinulla tuo mukanasi?
Mitä nyt?
Lopeta jo.
Anna olla.
Saatana!
Se on Sokeripala.
Voi ei.
Voi saatana.
Lolo. -Mitä sinä täällä?
Haluan pyytää anteeksi eilistä. -Ei se mitään.
En ollut reilua sinua kohtaan. Kaduttaa.
Niin voi käydä kelle tahansa.
Anteeksi. -Kaikki hyvin.
Minä tulen.
Ette ole Sokeripalaa nähneet? -Voi helvetti.
Sokeripalaa? Siis mitä? -Koiraani. Se on aina täällä.
Se ei koskaan jätä aamupalaa väliin. Nyt se on poissa.
Jos näemme, niin tuomme sen teille.
Näitkö, että villisiat tuhosivat aitasi? Minun myös. Lähdetkö metsälle?
Mikä ettei. Aidoista ei ole apua. -Nähdään.
Tapatte eläinparkoja. Halpamaista. -Mistä sinä puhut?
Mistä hän puhuu?
Selvä. Marie! Marie!
Tämä ei koskaan lopu. Te vuorottelette.
Mitä? -Ellei yksi, niin toinen.
Käskinkö tulla sisään? -Älä puhu tuohon sävyyn.
Vaan kuin tytär isälleen. -Isälle, joka nai parasta ystävääni.
En ole nainut hänen kanssaan. -Ai anteeksi. Te "rakastelitte".
Mitä voin sanoa? En ole ylpeä. Hirveä syyllisyys, olen pahoillani.
Anna anteeksi. -Oletko ajatellut minua?
Koko ajan. -Ja äitiä?
Me erosimme. Tämä ei kuulu hänelle. Sinulta minä pyydän anteeksi.
Olet säälittävä. Niin coolia isää, mutta oikeasti pahempi kuin Antoine.
Marie kiltti. -Älä koske minuun.
Häivy!
Antoine. -Juu, juu.
Menkää te tietä pitkin. Koirat ajavat. Olen tuolla ylhäällä Angen kanssa.
Selvä.
Mennään.
Ibiza.
Mitä? -Ibiza.
Saamari. Pitikö riidellä hänen kanssaan siitä?
Minä menetän hänet.
Varmasti. Olen ollut ääliö ja menetän hänet.
Aloitan riidan, koska hän haluaa pitää hauskaa Ibizalla-
samalla kun itse vokottelen kreppimyyjää. Olen paskiainen.
Samanlaisia me olemme kaikki. -Ei, sinulla on selkärankaa.
Olet suora ja rehellinen. Sinä puhut suoraan.
Minä olen ihan toivoton. En pysty sellaiseen.
Et ole aina ollut suoraselkäinen ja reilu, se on totta.
Sinulla on omat vikasi, tunnen sinut. Mutta ei se sinusta paskiaista tee.
Ei, Antoine. Kaikilla on pimeä puolensa.
Ei. Kun sinä erosit... No, sinä ja Virginie riitelitte.
Olit onneton, mutta suora ja reilu. Minä en ole. Haluan olla kuin sinä.
Pitää sanoa niin kuin asia on. -Niin, kuten sinä.
Mutta aina se ei käy. Niille, joista pitää eniten on vaikeinta kertoa.
Joskus kun haluaa kertoa jotain tärkeää, toisella on muuta ajateltavaa.
Antoine?
Välillä, kun haluan uskoutua sinulle-
sinulla on muuta mielessäsi, mikä on aivan luonnollista.
Olemme kaikki samanlaisia. Meillä on huonot hetket, joita kadumme...
Antoine?
Ne tulevat.
Antoine? Antoine, se olin minä.
Hemmetti.
Tiedän. Antoine, anna anteeksi.
Odota nyt helvetissä. Vannon, ettei se ollut tarkoitus. Lopeta.
Lopeta jo, ole kiltti.
Lopeta!
Antoine, lopeta.
Antoine?
Kerro meille ensi kerralla. -Mitä?
En tiedä miksi hakkasit DJ:tä, mutta kerro meille, jos on ongelmia.
Me olemme puolellasi. Isäsi vuoksi.
Missä ystäväsi on? -En tiedä. Hän häipyi.
Miten hän pääsee kotiin? -Oma on ongelmansa.
Omituista. Niillä on vastaaja päällä.
Ehkä siellä ei ole kenttää tai akku on loppu.
Marie? -Mitä?
Olen pahoillani. -Saatat olla.
Se ei todellakaan ollut hänen vikansa. Haluan, että tiedät sen.
Ehkä kuitenkin vähän. -Ei, ihan minun syytäni.
Mutta hän on aikuinen.
Olemme juhlissa. Nähdään. M & L
Helvetti.
Nyt ollaan perillä. -Heippa, Théo.
Heippa, tytöt. Levätkää kunnolla. Heippa, Louna!
Mitä on tapahtunut?
Ei mitään.
Odotimme vain teitä.